ROM DET HERRENS ÅR 887
Hans Eminence Arnaldo, biskop af Paris.
Eminence.
Alt er klar.
Der er ingen hast.
Når I er tilfreds, skal vi gerne binde dem ind.
Tak.
Hvordan kunne det være anderledes? At en kvinde havde været pave, -
- kastede skam over kirken.
Selvfølgelig blev Johanne ikke nævnt i den pavelige krønike.
Men skulle der i sandhed intet spor være af hende?
Skulle hun slettes fra historien?
En kvinde, der havde opnået så meget?
Den første dag i Johannes liv var den sidste i Karl den Stores.
I det østlige Frankerrige, det tidligere Germania, -
- havde man frygtelige minder om kejseren og hans soldater.
De bekæmpede den hedenske tro med flamme og sværd.
Men nu havde folk svært nok ved bare at overleve vinteren.
Hvad er det, du gør, kvinde? - Det vil lindre hendes smerte.
Vorherres ord.
"Med smerte skal du føde børn". - Jeg har brug for din hjælp.
Tiden er knap. - Det er kvindearbejde.
Uværdigt og urent. - Så vil din kone dø.
Det er i Guds hænder, ikke mine.
Det bliver svært at opfostre to sønner uden en kone.
Hvad skal jeg gøre? - Sæt dig bag hende.
Støt hende i ryggen.
Tag klædet.
Du skal ikke græde, Johannes.
Træk til den ene side.
Pres.
Det er en sund og rask pige.
Et pigebarn.
Hun skal hedde Johanne.
FEM ÅR SENERE
Johanne var et begavet barn med et opvakt sind.
Hendes tørst efter viden var uendelig.
Trods sin unge alder besad hun en vældig, indre visdom.
Ved du, hvad den hedder? - Morgenfrue.
Hvad kan den? - Hjælpe på mavepine og sår.
Det er godt, min lille vagtel. Du lærer hurtigt.
Så kan det være, far også vil lære mig noget.
Igen.
Lad os lave mad. Nu.
Quid est deneficium dare? - Nej, beneficium.
Kender du ikke forskel på et B og et D?
Bliv ved, Johannes. Far kommer snart tilbage.
Jeg kan ikke.
Hvad står der?
Salmen "Confitebor".
Hvor har du ...? - Jeg har lyttet til jer.
Jeg vil også lære at læse salmer. Og at skrive. Vil du lære mig det?
Det kan jeg ikke, lillesøster. - Hvorfor ikke?
Far ville ikke tillade det. - Hvorfor ikke?
Fordi det må piger ikke. Det ville være blasfemi.
Og fordi piger ikke kan lære at læse og skrive.
Det kan mor jo ikke. - Heller ikke dig.
Vil du ikke nok, Matthæus? Jeg siger det ikke til nogen.
Du er et under, lillesøster. Ved du, hvad du har skrevet?
"Herre, din nåde rækker ind i Himlen, -
og min sandhed til skyerne."
Sankt Katarina ville være stolt af dig.
Hvem?
Hun levede i Alexandria for lang tid siden.
Selv om hun var en ung kvinde, var hun belæst og vis.
Fortæl noget mere om hende.
Katarina var kongedatter, og blandt hedninge vovede hun at blive kristen.
Hvorledes er du faren, ridder Johannes?
Vil de hedenske buske stadig ikke overgive sig til Kristus? Det skal de.
Giv dem tid til at bestemme sig.
Hvor kom vi fra?
Sværd. - Ropia.
Viden. - Scientia.
Kristtorn. - Det ved du ikke engang selv.
Hjælp.
Fortæl mig historien en gang til. Den om Odin.
Selv om han allerede var meget vis, tørstede Odin altid efter ny viden.
Han tog hen til visdommens brønd.
Men jætten Mimer, som vogtede brønden, fortalte Odin, -
at visdom altid fødes med smerte.
Fortæl mere.
I bytte for en tår fra brønden forlangte Mimer et af Odins øjne.
Odin gav ham et af sine øjne, drak fra brønden -
og gav sin viden videre til mennesket.
Også til piger?
Hvis far ikke vil lære mig at læse, -
kan jeg måske få viden af Odin.
Hvor vover du?
Er du allerede vendt tilbage? - I dette hus?
Hvor vover du at prædike om hedenske guder?
Det var en uskadelig historie. - Uskadelig?
Kalder du den slags blasfemi for uskadelig?
Vil du ikke nok lade være, far? - Forsvind.
Af sted, barn.
Hedenske bæst!
Forsager du Djævlen?
Fremsig ordene. Sig det.
Jeg forsager Djævlen og alle hans gerninger og alt hans væsen.
Nej. Nej!
Fremsig ordene igen.
Ud. Hurtigt.
Fremsig ordene.
Hvorfor? Hvorfor?
Far forbød mor at tilbede sine hedenske guden'.
Der står i Bibelen, at kvinder skal adlyde deres mænd.
Der står også, kærlighed er langmodig, velvillig og ikke bærer nid.
Det har jeg selv læst. - Hvis far opdager det, slår han dig.
Bliv ved med at bede, for Gud vil høre dig.
Tænk på den glorværdighed, der venter dig.
Du skal på katedralskole.
Gud vil have, du skal være lærd og blive præst.
Du må være stærk.
Du skal blive rask. Hvem skal ellers lære mig noget?
Der er ikke meget mere, jeg kan lære dig, lillesøster.
Jeg har noget til dig.
Vend den om.
"Sankt Katarina af Alexandria". - I er søstre i ånden.
Hun vil lede dig vej som en søster.
DET HERRENS ÅR 824
Ved du, hvor præsten bor, barn?
Ja. - Og hvem er du, arbejdsomme pige?
Jeg er hans datter Johanne. - Gud være med dig.
Mit navn er Æskulap. Jeg vil gerne tale med din far.
At I kommer her, kaster skam over mig.
I er skolemester, og jeg burde have opsøgt Jer.
Tak for gæstfriheden. Også til din kone og dine børn.
Biskoppen har fortalt mig om den ulykke, der er hændt jer.
Og at du gerne vil sende din anden søn i skole i stedet.
Johannes er værdig til at træde i sin brors sted.
Han er klog og videbegærlig.
At møde sådanne børn gør den lange rejse værd at tage.
Jeg var skuffet over ikke at finde nogen af Platons værker.
Hans værker er vel ikke passende læsning for en kristen?
Du mener ikke, hans værker er vigtige?
Troen har rod i de hellige skrifter, -
ikke i filosoffers ord.
Men vores evne til at tænke er gudsgiven.
Så hvorfor frygte, at troen udsættes for fornuftens lys?
Hvis Gud gav os fornuft, kan den vel ikke føre os bort fra ham?
At frygte logikken er vel tegn på en mangel på tro på Guds alvidenhed?
En solid tro har intet at frygte.
Hvis Gud findes, vil logikken føre os til ham.
Cogito ergo Deus est.
Jeg tænker, derfor findes Gud.
Johanne mærkede sandheden i Æskulaps ord.
Jeg tænker, derfor findes Gud.
Hun vidste, hendes far tog fejl.
Hendes videbegærlighed var ikke en synd eller naturstridig.
Den var Guds gave til mennesket.
Johanne havde bebrejdet sig selv for Matthæus' død, -
- men nu vidste hun, hendes videbegærlighed ikke dræbte ham.
Matthæus døde, fordi ingen vidste, hvordan man skulle redde ham.
Hun forstod, at hun havde pligt til at lære mere.
At bruge sine evner til alles bedste.
Drengen er forvirret. Han kan godt.
Du er en skændsel.
Lad ham løbe.
Ikke alle børn skal studere den hellige skrift.
Kan du læse?
Og skrive. Det lærte Matthæus mig. - Hvor vover du?
Jeg kan gå på schola i stedet for Matthæus.
Jeg kan gøre dig stolt, far. - Uhyrlige væsen.
Du har nedbragt Guds vrede over os.
Forstod du det, du lige læste?
"Det er som et sennepsfrø, en mand har plantet i sin have.
Det voksede og blev til et træ. Og himlens fugle levede i dets grene."
Og hvad tror du, der menes med sennepsfrøet?
Måske er det troen, der plantes i hjertet som et frø i en have.
Hvis man passer det, vil der vokse et stort træ op.
Men det kan også være kirken. Den var også lille i begyndelsen.
Men takket være Jesus og apostlene voksede den sig stor.
Hun må have overtalt sin bror til at undervise hende i smug.
Jeg vil give hende en passende straf.
Og fuglene, der bygger rede?
De er de troende, der finder frelsen i kirken.
Sennepsfrøet kan også være Jesus. Han blev begravet ligesom et frø.
Og han var som et træ, da han genopstod og for til himmels.
Tak.
Hørte du det? Sennepsfrøet er et symbol på troen -
og kirken og Jesus.
En klassisk eksegese.
Din datter har et overordentligt skarpt sind.
Jeg vil undervise hende. - En pige? Det kan I ikke mene.
Jo. De vil ikke optage hende på scholaen.
Jeg vil undervise hende her så ofte, jeg kan.
Hvad med drengen?
Tilgiv mig, men scholaen er ikke noget for ham.
Skal han afvises, mens en pige skal lære om den hellige skrift?
Det ville være helligbrøde at lade et så opvakt sind gå til spilde.
Nej. Enten underviser du dem begge to eller ingen af dem.
Den er skrevet af Cicero, den største taler, Rom har kendt.
Og de lod dig tage den med? - Nej.
Men hvorfor skulle kun drengene nyde godt af biblioteket?
Akademiet i Athen eksisterede i 1.000 år Så forbød kejser Justinian det.
Og således endte de store filosoffers æra.
Hvor kan man så studere dem? Hvordan blev deres viden bevaret?
Samme år grundlagde Sankt Benedikt et kloster nær Casinum.
Flere klostre fulgte, og inden for deres stærke mure -
kunne de vise grækere og romeres viden overleveres.
Jorden er centrum i universet.
Vi er omgivet af krystalskaller.
Sfærerne, som planeterne sidder fast på.
Pythagoras siger, at de frembringer musik, når de drejer rundt.
Jeg har dårligt nyt.
En anden mand vil være skolemester, -
og biskoppen mener, han er bedre egnet end mig.
Det kan ikke passe. - Jeg tager til Byzantion.
Jeg vil gøre alt for at sikre, at din begavelse ikke skal gå til spilde.
Det lover jeg dig.
Den her er til dig.
Det er Homers "Odysseen".
Verdens ældste poetiske værk.
Jeg har selv transskriberet det.
Først den græske original og så den latinske oversættelse.
Hvor har du den her bog fra? - Æskulap gav mig den.
Hvilket sprog er det her?
Hvordan kan du læse det? - Det er græsk.
Æskulap lærte mig det.
Nej...
Du har fornærmet Gud med din ulydighed.
Som straf vil du arbejde dag og nat på vand og brød, -
indtil hvert eneste ugudeligt ord er bortvisket.
Gå i gang!
Gå i gang.
Hårdere.
Nej.
Så skal jeg lære dig at frygte Helvedes smerte.
Hun er dit eget barn. - Ud med jer. Begge to.
Kom, mor.
Blot din ryg og knæl.
Fremsig fadervor.
Vor Fader, du som er i himlene.
Fortsæt.
Fortsæt, eller har den kætter lært dig en anden bøn?
Helliget vorde...
...dit navn.
Komme dit rige.
Ske din vilje som i himlen så og på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød, -
og forlad os vor skyld, som og vi forlader vore skyldnere!
Er du præst i denne landsby? - Det er jeg.
Jeg er gesandt for biskoppen af Dorstadt.
Du må have rejst i ugevis. Kun for at finde mig?
Ikke udelukkende.
Johannes, biskoppen vil have dig på sin schola.
Tilgiv mig, herre, men det er en pige, jeg skal føre til Dorstadt.
En pige ved navn Johanne. - Det er mig.
Det er bare en lille skrivefejl. Den slags sker.
Måske, men... - Hvad skal en pige på katedralskole?
Du er moren. Hvad siger du? - Respektløse mand.
Vover du at mistro Herrens tjeners ord?
Rolig, fromme fader. Husk den myndighed, jeg repræsenterer.
Du må have kendt til dette. Biskoppen sender ikke bud efter hvem som helst.
Hvilket af børnene skal jeg føre til Dorstadt?
Du skal føre drengen med dig.
Så lad det være sådan.
En tømmerflåde venter os.
Kom. Pak dine ting.
Johannes, tiden er inde.
Bevis, du er værdig til at modtage denne gave. Gå nu.
Giv dette brev til biskoppen, og vov ikke på at åbne det selv.
Johannes?
Johanne!
Kan du se? Det ligner mudderbanker.
I syv dage sejlede de to ned ad Rhinen.
Mange af de rejsende blev fænget af Johannes visdom -
- og rørt over hendes skæbne.
Johanne vidste, at Gud ville redde hende fra et ulideligt liv.
Hvorfor skulle hun ellers have fundet sin bror?
Herren rakte sin hånd ud, og hun måtte tage den.
Dette er fra biskoppen. Man venter os på scholaen.
Biskoppens segl.
Undskyld, Eminence. Pigen er ankommet.
Pigen? - Hende fra Ingelheim.
Nu husker jeg det. Det var ham grækerens ide.
Men ser jeg dobbelt? - Drengen er hendes bror.
Deres far, som er præst, insisterer på, at han også skal optages.
Jeg sender bud efter en og får to.
Om blot kejseren var lige så gavmild som præster fra landet.
Er du virkelig så lærd, som de har fortalt?
Jeg har arbejdet hårdt. - Og du kan læse og skrive græsk?
Bemærkelsesværdigt. Ikke engang den agtede Odo har mestret græsk.
Ikke sandt, Odo?
Jeg kan ikke tolerere denne ide.
Det er imod Guds vilje at optage en kvinde på katedralskolen.
Og det er nytteløst.
Kvinder ejer ikke evnen til at drage logiske konklusioner.
Kvindens hjerne er så lille, -
at hun ikke kan forstå de højere ideer eller koncepter.
Paulus selv har fastslået denne sandhed.
Kvinden er manden underlagt, som det ses i skabelsens rækkefølge, -
hierarki og viljestyrke.
Nå, unge lærde? Har du intet modsvar?
Hvordan kan kvinden være skabt underlegen til manden?
Hun er skabt af Adams ribben, mens han kun er skabt af tarveligt ler.
Fortsæt.
Og hvad angår viljestyrke...
Kvinden kan ses som værende manden overlegen.
Eva spiste af æblet ud af kærlighed til viden og lærdom.
Adam gjorde bare, hvad hun sagde.
Barnet er inspirerende. Lige hvad vi har brug for her.
Odo, du har fået to nye elever.
Har Eminencen besluttet, hvor hun skal huses?
Hun kan ikke være i drengenes sovesal.
Hun kan bo hos min familie. Hun vil være godt selskab for mine døtre.
Udmærket. Grev Gerold, pigen kan bo hos dig.
Velkommen til Villaris.
Godaften, herre. - Godaften.
Hvad skal dette betyde? - Richild, dette er Johanne.
Johanne, dette er min kone Richild.
Johanne skal studere på scholaen.
En pige? Skal en pige studere på katedralskolen?
På biskoppens anmodning. - Han kaster skam over kirken.
Johanne skal bo her hos os. - Hos os?
Sådan en bondetøs. - Richild, var din tunge.
Johanne er gæst her i huset, og hun bør behandles derefter.
Bare rolig. Du får det godt her.
Hvad kigger du på?
Undskyld. Jeg... - Ti stille.
Har jeg skrevet noget forkert?
Nej.
Men din håndskrift er ikke sikker nok her og her.
Hvad er din undskyldning for så usselt arbejde?
Jeg har ingen undskyldning.
For at bøde for din skødesløshed og for at lære dig om ydmyghed -
skal du vaske gulvet i aften.
Under arbejdet skal du tænke over Paulus' tanker om kvinders stand.
Kender du til dem?
"Men kvinden tilsteder jeg ikke at lære, ej heller at byde over manden, -
men at være i stilhed."
Husk det. - Ja, skolemester.
Piger. Gisela, Johanne.
Brug dem fornuftigt.
Af sted med jer.
Vildsvinehoved! Kom og køb grisetæer!
Åbn øjnene. Kan du ikke se, den er der?
Men de er jo blinde. - Hvis de dræber grisen, får de kødet.
Unge kvinde.
Ved du, hvad det her er?
Mælk fra Den Hellige Jomfru Maria.
Der var kun fem af disse flasken'.
Denne her er den sidste.
Og siden du er så rar en pige, får du den -
for en enkelt denar.
Er du blevet gal?
Min herre, selv Den Hellige Jomfrus mælk ville være dårlig efter 800 år.
Mælken er hellig. Den bliver ikke dårlig.
Måske, men hvorfor er den stadig varm?
Og hvordan kan du kræve så lidt for noget så helligt?
Griner du ad mig? - Overhovedet ikke.
Jeg beundrer dig af hele mit hjerte.
Se.
Pergamenter.
Hvad er det her?
Det er skrevet på græsk, men jeg forstår ikke tegningerne.
Det er en byggetegning. Kan du oversætte det?
Det ligner et hejseværk, men ikke et, man bruger håndkraft til.
Måske kan vi bygge den sammen.
I øjner et godt tilbud. Papiret er gammelt, men det kan stadig bruges.
Kom. Kom.
Det virker. Det virker.
Synes du stadig, det var syndigt at optage Johanne?
I bør stile mod at være som Johanne. Hendes håndskrift er perfekt.
SYV ÅR SENERE
Hvad plager dig? - Nordboerne trænger sig på.
Vi er vel i sikkerhed her? - De har indtaget Paris.
Kejseren samler en hær. - Drager du i krig?
Ja. Om ganske få dage.
Ikke flere mørke tanker. Jeg vil vise dig noget.
Hvad er det?
Bare bliv der.
Se her.
Det græske apparat, bare større.
Se engang.
Må jeg se det igen? - Så må vi hente mere vand.
Hvor er spandene?
Jeg vil fortælle biskoppen om dine evner.
Han vil udnævne dig til bygmester og løse dig fra kejserlige forpligtelser.
Så skal du ikke i krig. Hvad siger du til det?
Hvad er deri vejen, vise Archimedes? Pludselig er du så tavs.
Tilgiv mig.
Jeg bør følge dig hjem, så længe jeg har viljestyrken til det.
Det er bedst på den måde.
Du har tjent mig vel, skolemester Når min mand rejser nordpå, -
tager jeg mig af det irriterende problem.
Den lille noksagt skal ikke blamere mig over for hele byen.
Biskoppen holder en beskyttende hånd over pigen.
Ikke meget længere, skolemester.
Vil du tvinge pigen til at gifte sig? Hvad siger din mand til det?
Han ved intet om det. Gerolds følelser har svækket hans dømmekraft.
Hvis Johanne bliver gift, må hun ikke være på scholaen.
Det er derfor, jeg beder om tilladelse.
Ja så.
I mange år har hun fået kost og tøj på kroppen af min familie.
Hvor længe skal den velgørenhed stå på?
Smedens søn er en passende mand. - Han er grov og en analfabet.
Må jeg minde om, at Johanne blev overladt i min varetægt?
Jeg har ret og pligt til at lægge planer for hende.
Skal jeg skrive et brev for dig? - Kunne jeg, gjorde jeg det selv.
Fordi jeg er af ædel byrd, er læsning og skrivning under min værdighed.
Hvem skal brevet stiles til?
Til din far.
"Ærede pastor, jeg skriver for at fortælle om din datters trolovelse."
Trolovelse? Det kan du ikke. - Det er allerede afgjort.
Gerold fortalte mig, om hvad der skete nede ved floden. Det grinte vi af.
Det kan ikke passe. - Det var hans ide at gifte dig bort.
Det her var ikke første gang.
Gerold har gjort sådan i årevis.
Jeg er blevet vant til det.
Gerold er ridder.
Han har brug for at erobre.
Nå...
Nu forstår du endelig.
Videre med brevet.
Jeg hader dig.
Du overtalte mig til at tage hertil. Jeg skulle aldrig have lyttet til dig.
Hvad mener du? - Jeg var på scholaen på grund af dig.
Nu skal jeg også forlade den. - Du kan blive soldat, som du ville.
Du tager fejl. Kan du huske brevet fra far?
Biskoppen gav mig det tilbage. Han vil følge fars vilje.
Hvis jeg ikke klarer mig på scholaen, skal jeg på kloster i Fulda.
Jeg vil hellere dø!
Og du kom for at sige - At du kun har bragt mig problemer.
Du skulle absolut være anderledes.
Du ville bare lære at læse og skrive, også selv om det er naturstridigt.
Jeg ville ønske, du aldrig var blevet født.
Vogt dig for Guds ord!
Det er nordboerne!
Hjem.
ABBEDIET I FULDA TRE ÅR SENERE
Johannes Anglicus. Da hendes far var engelsk, -
- valgte abbeden dette klosternavn til Johanne, -
- da hun blev indviet i broderskabet i Fulda.
I årevis kendte ingen hendes hemmelighed.
Alle brødrene troede, hun var en ung mand.
På grund af hendes sproglige evner gav abbeden Johanne den opgave, -
- at hun skulle oversætte klostrets græske skrifter om medicin.
Hun kunne nu studere værker af Hippokrates og andre lærde.
Godmorgen.
Johanne huskede stadig sin mors viden om lægende planter og urter.
Hun imponerede broder Benjamin, klostrets medicus, så meget, -
- at han gjorde hende til sin elev.
Som kvinde var hendes intelligens og videbegærlighed mål for foragt.
Her i klostret blev hun prist og belønnet for de samme egenskaber.
Men Johanne var altid klar over, hvilken fare hun svævede i.
Broder Johannes.
Er du såret?
Det er blot et lille sår.
Johanne vidste, at afsløring vine føre til hendes død.
Ved den daglige oplæsning led hun allermest.
Hvis en broder nærede mistanke, -
ville hun høre om det der.
Brødre, før vi diskuterer de verdslige problemer ved vort klosterliv, -
er der så nogen, der har noget at bekende?
Ja, fader - Hvorledes har du syndet, Thedo?
Jeg faldt i søvn under arbejdet. - Igen?
Jeg er en uværdig synder.
Straf mig hårdt.
I tre dage må du ikke spise med os. - Du er for mild, fader.
Set i lyset af min synd, beder jeg dig forlænge det til en uge.
Gud værdsætter ikke stolthed, broder Thedo. Heller ikke i lidelse.
Har andre noget at tilstå?
Eller kender nogen til en anden broders forsømmelse?
Det gør mig ked af det, men en frygtelig synd er blevet begået her.
En vederstyggelig forbrydelse. Vil synderen ikke tilstå?
En broder vil forlade klostret og bryde sin hellige ed.
Det var min fars ed, ikke min.
Din far satte dig i Guds tjeneste.
Det ville være syndigt at fratage Herren denne gave.
Er det ikke syndigt at binde en mand til et liv, der går mod hans vilje?
Din sjæl er i oprør, Valentinus, og den er derfor i fare.
For at finde tilbage til Gud, vil du ikke spise med os i 30 dage.
Du må ikke være i oratoriet.
Hvorfor forviser l mig ikke bare? - Tak broder Odilo for hans omsorg.
Du skal vaske hans fødder med passende ydmyghed.
Det er ikke troen, men dit tyranni, der regerer bag disse mure.
Ulydighedens sygdom har fået tag i dig, Valentinus.
Vi må uddrive den fra din krop.
Jeg forbyder jer at betræde offentlige steder.
Jeg forbyder jer at spise eller drikke nær andre.
Jeg forbyder jer at vaske jer i vand og røre ved børn eller give dem noget.
Jeg bønfalder Jer, abbed. Lad mig gå hjem.
Fire faderløse børn venter mig. - Himlen vil tage sig af de uskyldige.
Hvordan, ærede fader? De vil dø uden mig.
Du er måske død for verden, men du lever i Guds åsyn.
Tilgiv mig, ærede fader, men denne kvinde er ikke spedalsk.
Hvad?
Hendes sår er anderledes og må derfor have en anden årsag.
Gud har mærket hende. Vi må ikke gå imod hans vilje.
Hun er mærket, men ikke af spedalskhed.
Vil Gud se med milde øjne på, at vi fordømmer en, han ikke har udvalgt?
Lad mig behandle hende, så vi ikke begår en syndig fejl.
Hvordan kan vi vide, at du har tolket Guds tegn rigtigt?
Er din stolthed så stor, at du vil hæve den over dine brødre?
Hvis du plejer denne kvinde, bringer du hele broderskabet i fare.
Ikke hvis jeg må forlade klostret med hende.
Jeg kan sige god for broder Johannes.
Han er from og kan modstå fristelse.
Tak, broder.
Gud velsigne dig.
Far. Far.
Mor. - Ja.
Giv mig barnet, Arn.
Hvad hedder du? - Arn.
Vi har meget, vi skal have gjort her. Vil du hjælpe mig?
Her.
Hvad mangler vi? - Perikon.
Mod kløe. - Og?
Måske noget røllike. - Godt.
Du er hurtig til at lære. - Jeg kan også skrive mit navn.
Hvis din mor gav dig lov, -
vil du så gerne på klosterskole?
Fulda lå langt mod øst, -
- så folk der blev skånet for kampen om kejserens trone, -
- som havde hærget andre dele af Frankerriget.
Før sin død delte kejser Ludvig sit rige mellem sine tre sønner.
Da den ældste, Lothar, prøvede at erobre hele riget, -
- tog hans brødre kampen op.
Lothar tabte Slaget ved Fontenoy, -
- men bibeholdt et rige, som strakte sig fra nordkysten og til Rom.
Vis os dit ansigt, kvinde.
Priset være Herren. - Priset være Herren.
Årene gik, og Johanne var sikker på, hun havde fundet sin plads i verden.
Hun perfektionerede sin forklædning og følte sig sikker hos brødrene.
Men så kom feberen til klosteret.
Johannes!
Sæt dig. Vi må sænke feberen.
Du skal have tøjet af. - Nej. Nej!
Vi må lægge kølige klæder på, som du viste os.
Gernot, Thedo.
Broder Johannes har arbejdet sig en feber til. Lad ham falde til ro.
Læg friske klæder i vand.
Kom. Kom.
Du er for svag til at gå langt.
Tag robåden, som er gemt mellem sivene ved vadestedet.
Brødrene tilbeder dig. De vil klæde dig af med magt for at kurere dig, -
og så...
...vil deres tilbedelse ikke kunne redde dig.
Hvor længe har du vidst det? - I mange år.
Hvorfor afslørede du mig ikke?
Og berøve Gud et af hans mest skattede instrumenter?
Sig til broderen ved porten, at der er brug for ham her.
Må Gud beskytte dig, søster.
Skynd dig.
Kom. Skynd dig. Hun er vågnet.
Hvordan har du det? - Jeg er sulten.
Det er to dage siden, vi fik noget suppe i dig.
Hvor er jeg? - På grev Riculfs jorder.
Din båd satte sig fast i sivene. Du havde febervildelser.
Så du reddede mit liv? - Gudskelov kunne jeg gøre gengæld.
Du hjalp mig og min familie.
Arn?
Undskyld, men hvad skal jeg kalde dig, -
nu vi ved, hvad vi ved?
Johanne. Mit navn er Johanne.
Johanne.
Det her er min kone Bona og vores datter Arnalda.
Gud velsigne jer alle tre.
Fortæl. - Min mor giftede sig igen.
Med en sadelmager Jeg var hans lærling og kom derfor hertil.
Fordi jeg kunne læse og skrive, takket være dig, -
bad han mig blive på hans jorder og hjælpe ladefogeden.
Ladefogeden døde for to år siden. - Og nu er Arn grevens hjælper.
Vær så god at spise. - Tak.
Når du har genvundet kræfterne, vil vi meget gerne høre om dit liv.
Hvis det kan være min tak for jeres venlighed, -
så skal jeg fortælle jer alt.
Og hvad er det? - Et egetræ.
Ja. De bliver flere hundrede år gamle.
Hvis de kunne tale, ville de have hundreder af historier at fortælle.
Ligesom dig.
Og nu noget sværere. Otte gange syv.
Hvor mange fingre bøjede du? - Fem.
Og i tiere? - 50.
Og? - 56.
Flot.
Hvad er det? - Det her?
Katarina var så vis, at den hedenske kejser og hans lærde -
ikke kunne ryste hende i hendes tro. Hun overbeviste dem om Guds eksistens.
Hun talte så smukt om Paradis, at de alle blev kristne.
Det var flot. - Men hun betalte med sit liv.
Folk frygtede hendes visdom.
Men nu er hun i Himlen, og hun våger over dig.
Og hun lærte os noget vigtigt.
Vi må holde os til vores tro uanset prisen.
Kommer du for at hjælpe mig?
En pilgrimsrejse? Til Rom?
Takket være jer er jeg rask igen. Jeg er stærk nok til at rejse.
Det er farligt.
Ikke hvis jeg rejser med andre forklædt som mand.
Vi håbede, du ville blive her Der er nok at tage fat i.
Og her er du i sikkerhed.
Jeg sætter pris på jeres venlighed, -
men jeg har levet så længe som mand, at jeg ikke er til megen nytte.
Lad hende følge sin skæbne. Det må vi ikke hindre hende i.
Jeg vil savne jer så frygteligt.
Fra greven. Hvis du ikke tager imod den, sender jeg dig i kloster igen.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal takke jer.
Din far lovede at undervise dig. Måske får du endda en lærer en dag.
Sankt Katarina vil hjælpe dig med at bruge din viden til at hjælpe andre.
Pas godt på hende.
På trods af fattigdom og overbefolkning trak Rom folk til.
For rejsende, som havde brug for hjælp eller logi, -
- var en schola altid et sikkert sted at søge hen.
Takket være navnet Anglicus var hun velkommen på Schola Anglorum.
Inden der var gået tre år, var Johannes navn kendt i hele Rom.
Vi må bruge denne dag, inden månen når Tvillingernes tegn, -
et ugunstigt tidspunkt at årelade på.
Hans tilstand bliver værre dag for dag. Du må gøre noget.
Må jeg? Sæt det er Guds vilje, at han skal dø?
Din tro på dig selv er utidig. Du er for ung til at blive pave.
Du undervurderer mig, Arsenius. Jeg har været pavens stedfortræder længe.
Folk ved ikke, hvad der foregår herinde.
Hvis Sergius skulle dø, ville de vælge en anden pave.
Du skal være pave, min søn. Den største juvel i familiens krone.
Men vi må ikke forhaste os.
Hvad hvis du var den, der reddede pave Sergius?
Så ville mit navn være på alles læber.
Der tales om en helbreder fra Franken.
Skulle en fremmed tilse paven?
Det siges, han kan stille en diagnose ud fra patientens urin.
Det siges endda, at han har kureret spedalske.
Johannes Anglicus?
Er du Johannes Anglicus?
Det er jeg.
Den berømte mirakel-helbreder. Vi venter spændt.
Denne urin fra paven er kun en time gammel.
Fortæl os, hvad du kan uddrage.
Det er et mirakel. Den hellige fader skal føde et barn.
Ennodius, du gav ham en gravid kvindes urin.
Jeg måtte sikre mig, at paven ikke kom i en kvaksalvers vold.
Han er en kvaksalver ligesom de andre. Jeg stoler ikke på dem.
Jeg er Anastasius, pavens nomenclator.
Jeg har sendt bud efter dig, for at du kan undersøge paven.
Der har været megen snak om dig.
Smerten! Jeg kan ikke klare den længere.
Waldipert, mere vin.
Mere.
Hellige Fader?
Dette er helbrederen Johannes Anglicus.
Endnu en læge?
Til Helvede med ham. Hvor bliver vinen af?
Ingen vin. Bring ham vand. - Jeg vil have vin!
Tilgiv mig, Hellige Fader.
Idet mindste har ham her ikke hænder som en slagter!
Endnu en åreladning kunne slå ham ihjel. Vil du forhindre det i at ske?
Hvad vil du give ham? - Hans Hellighed lider af gigt.
Sygdommen er almindelig i mit land. Han har alle Hippokrates' symptomer
Gud ville aldrig lade så hedensk lærdom kurere paven.
Fortsæt.
Jeg giver ham krokusrod og bulmeurt, så han kan sove.
Den værste smerte er snart overstået.
Godt.
Drik det her.
Hans Hellighed har brug for hvile.
Gud kan stadig høre vore brødres bønner udefra.
Han er gammel og svag, Aio. Han lever ikke til vinter.
Det er da fristende. Men du beder kun om en lille sum penge.
Skulle jeg få brug for din indflydelse på folk her i Rom, -
vil jeg måske bede dig om en tjeneste.
Og hvis han ikke gør mig til biskop? - Bare rolig.
Paven har ikke selv truffet beslutninger længe.
Hvordan har I det? - Smerten er væk.
Smerten er væk.
Jeg føler mig som en nyfødt.
Og jeg er sulten. Bring mig noget vin.
Absolut ikke. En tallerken grøntsager og et glas vand.
Djævlen må have sendt dig.
Jeg vil ikke tillade, at en uges fremgang ødelægges med ét måltid.
Hvad? En uge?
Johannes Anglicus forlod aldrig Hans Helligheds side.
Så må Gud have sendt dig.
Hvordan kan jeg takke dig, Johannes Anglicus?
Ved at lade mig komme tilbage og sørge for Jeres helbredelse.
Nej. Jeg ønsker, at du skal blive her.
Der er noget usædvanligt over dig. Noget, der mangler herinde.
Hvis Hans Hellighed ønsker det. - Så er den sag afgjort.
Pavens Råd samles nu. Vil I præsidere?
Anastasius har ledet møderne længe.
Tilgiv mig, Hellige Fader, -
men folket har ikke valgt Anastasius som deres øverste hyrde.
Og føler Hans Hellighed sig ikke som en nyfødt?
Kansler? - Det ville være et godt signal.
Hvor lang tid vil det tage, Mamertus?
Bygningen står færdig, inden året er omme.
Jeg har hyret de bedste håndværkere i Rom.
Og hvor meget vil det koste? - Med pavens støtte...
Hans Hellighed. Det er et mirakel.
Hans Hellighed.
Er Hans Hellighed sikker på dette? Sæt endelig ikke helbredet på spil.
Din bekymring for mit helbred gør dig ære, nomenclator.
Men jeg er ved godt helbred, -
og jeg er her for at lede rådsmødet.
Det glæder mig, som det glæder hele Rom.
Fortsæt.
Jeg vil bygge børnehjemmet om til et herberg for pilgrimme.
Og hvad skal børnene gøre? - Dem har vi fattighuse til.
Herberget bliver Roms stolthed.
Grever, hertuger og konger vil bo der.
Forældreløse børn står Gud lige så nær som konger.
Din anmodning afslås. - Det er aftalt med nomenclatoren.
Og der er betalt for det. - Betalt?
Mamertus tilbød at støtte kirken -
for at fremskynde sit foretagende.
"Salige er de barmhjertige, thi dem skal vederfares barmhjertighed."
Vi takker for dit gavmilde bidrag. Det vil hjælpe de forældreløse.
Gud vil belønne dig.
Næste.
Fortæl mig om dig selv, Johannes. Du er fra Franken, men hedder Anglicus.
Min far drog fra Britannia for at prædike Guds ord for sakserne.
Sakserne. Et gudløst folk.
De fleste er kristne nu. Så kristen, man kan være, -
når man er blevet kristnet med ild og sværd.
Kirken har pligt til at omvende hedninge.
Hvilken værdi har en ed svoret under tvang?
Men Kristus befaler os at sprede Guds ord -
og døbe folk.
Men tænk over rækkefølgen.
Først skal folk belæres, så døbes.
Hvordan kan vi døbe folk, før troen er i deres hjerter?
Du har ordet i din magt. Hvor lærte du din kunnen?
En græsk skolemester ved navn Æskulap underviste mig.
Så var jeg på schola i Dorstadt, og senere blev jeg munk i Fulda.
Fulda? Abbeden der gav mig et smukt psalter.
Når jeg takker ham, skal jeg nævne dine evner som læge.
Jeg frygter, at han ikke vil tale godt om mig.
Han vægter lydighed som det største af de religiøse løfter.
Det har jeg altid haft svært ved. - Er det sandt?
Hvad med de andre løfter? - Jeg er født fattig og vant til det.
Hvad med cølibatet?
Jeg har altid modstået kvinders fristelse.
Det er jeg glad for at høre.
Snart efter blev Ennodius forvist, og Johanne blev Sergius' læge.
Han tog hende også med på råd i politiske forhold.
I løbet af de næste år blev Johanne en af pavens mest betroede støtter.
Nikeforos vil blive en god biskop. - Ja?
Han er ikke romer, mange vil være imod dette, -
men han er Guds mand og vil være trofast over for dig.
Så lad det blive således. I dag...
Biskopperne har brug for råd.
Hvad foregår der? - Kejser Lothar marcherer mod Rom.
Han rekrutterer soldater. Han er her om ti dage.
Han vil hævne sig over Rom.
Jeg forudsagde, -
at det ville være en fejl ikke at få Lothars godkendelse af pavedømmet.
Det var et tegn på styrke.
Frankertronen har mere brug for os, end vi har brug for den.
Jeg vil ikke høre jeres råd.
Hvad er det, der er så vigtigt?
Det er sket igen. Fem soldater har udplyndret og overfaldet en bonde.
Lad dem piske. Ellers andet?
Du forstyrrede mig vel ikke for det?
Herre, hele dette felttog er dårskab.
I stedet for at beskytte kysten mod nordboerne, -
rekrutterer vi bønder, der ikke ved, hvorfor vi marcherer mod paven.
Sergius undsagde sig min autoritet.
Men han har ingen hær. Hvorfor samler vi 5.000 mand?
Jo flere vi marcherer ind i Rom, jo hurtigere overgiver han sig.
Og jo hurtigere kommer tåberne hjem, og det vil du vist også gerne.
Jeg har intet hjem. Hæren er mit hjem.
I stedet for at belære din kejser, bør du straffe de sorte får.
Gå.
For resten har en biskop fra Rom opsøgt mig -
for at komme i audiens.
Det lader til, at det var rigtigt af mig at marchere så talstærkt.
Kom med.
Arighis.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Byens bedste bygmestre. Kan du hidkalde dem med det samme?
Kejser Lothar, foran dette det allerhelligste, Jesu tabernakel, -
og hans jordiske repræsentant -
skal du knæle og udvise den påkrævede ærbødighed.
Det er Jer, Hellige Fader, der skal udvise mig ærbødighed.
Det er jeg kommet for at kræve.
Herre!
Giv os et tegn!
Er synet af os ikke tegn nok?
Guds hånd har stænget døren til sit helligste alter for dig.
Gud har vist sig for dig, Lothar. Hvis du er ærbødig over for ham, -
hans mægtighed og hans salvede repræsentant, -
så er du velkommen i Rom.
Men vover du at trække sværd ved apostlens gravkammer, -
så vil Guds vrede regne ned over dig og dine mænd!
Kan du være så nådesløs, Herre?
Jeg troede, jeg havde forvist ham fra mit hjerte.
Skal min viljestyrke sættes på prøve igen?
Johanne?
Det er virkelig dig.
Jeg vidste ikke, at vores apparat ville virke med så tunge døre.
Mine mænd og jeg kom tilbage en dag for sent.
Vi ledte efter dig i dagevis, men vi vidste, at nordboerne kan være...
...brutale folk, som bortfører kvinder.
Vi begravede din bror ved siden af mine døtre.
Efter adskillige uger uden et spor af dig...
Tilgiv mig, men jeg begravede dig i ånden.
Men du lever.
Hvordan er du nået hertil? - Gud førte mig ad usædvanlige veje.
Hvorfor ville du gifte dig med ham? - Du beordrede det selv.
Hvad? - Du ville gifte mig bort.
Richild fortalte mig det hele.
Hun vidste det om os. Om det, der skete ved floden.
Det vidste hun fra dig.
Jeg har aldrig... - Hun sagde, jeg var en blandt mange.
Og du troede på hende?
Selv dengang begærede jeg dig mere, end jeg har begæret nogen før.
Men jeg ville ikke have dig som min elskerinde.
Jeg ville have dig til kone.
Endelig viser Roms redningsmand sig.
Vi er dig tak skyldige.
Det var Guds vilje, at l og pavedømmet skulle reddes.
Jeg har besluttet at udnævne dig til nomenclator.
Anastasius har været det længe.
Gud har valgt dig som sit instrument.
Jeg lyder hans vilje. - I er for gavmild, Hellige Fader.
Og alligevel tøver du. - Johannes.
Det er en ganske særlig stilling og en ganske særlig ære.
Du vil blive Hans Helligheds førsteminister.
Pres ham ikke. Vi kan vel give ham natten over til at tænke over det?
Det kan ikke passe. - Rygtet går i paladset.
En fremmed i din stilling? Det vil vanære vores familie.
Jeg har altid næret mistro til den præst.
Hvis bare jeg ikke havde lyttet til dig.
Jeg må undre mig over, at paven ikke rører andet end frugt og vand.
Jeg fik at vide, at han elsker fed mad og vin.
Hans læge har forbudt ham disse fornøjelser.
Sergius spiser som en pønitent. - Han opfører sig ikke sådan.
I stedet for at bøje sig skræmmer han mine mænd med taskenspillerier.
At have forhindret dette ville have bevist din loyalitet.
Selv ikke inderkredsen vidste noget om dette.
Vi troede blot, at dørene blev forstærket.
Vi har en anelse om, at lægen også havde en hånd med i spillet.
En medicus gjorde dette? - Vi har undervurderet ham.
Og også hans indflydelse.
Hvis han er så indflydelsesrig...
...så bør han måske forsvinde.
Hvorfor hugge en gren af, -
når vi kan fælde træet?
Jeg kan se, du ikke overdrev, da du sagde, du stilede højt.
Det er vel forståeligt, at jeg må forlade Rom snarest.
Hvis noget skulle hænde paven, mens jeg var her, -
ville mistanken falde på mig og på enhver efterfølger, jeg måtte støtte.
Og det koster mig dyrt at have disse ubrugelige soldater i mit brød.
I lyset af et kommende pavevalg kunne mine midler bruges bedre.
Folkets stemme kan være dyr. - Herre.
Jeg hører, at Lothar forlader Rom. - Jeg vil ikke tjene kejseren.
Ikke nu jeg ved, du er i live. - Du vil miste Villaris.
Ja, men jeg har gode venner uden for hæren, som vil være mig trofaste.
Og de har brug for gode folk. Vi kan skabe et nyt liv sammen, Johanne.
Sergius har bedt mig være nomenclator.
Jeg kan gøre meget godt. - Men det er livsfarligt.
Den fare har jeg lært at leve med. - Er du så nært knyttet til paven?
Jeg er så nært knyttet til livet som mand. Jeg er uafhængig og fri.
Jeg kan gøre nytte. Jeg har midler til rådighed, kvinder kun drømmer om.
Skal jeg opgive det for at leve som en kone bundet til sine pligter?
Jeg vil ikke binde dig til noget.
Jeg vil ære dig og passe på dig. - Jeg har passet på mig selv længe.
Tilgiv mig. Jeg elsker dig.
Men jeg bør være her.
Selv om jeg må acceptere dette, -
er du stadig i livsfare, og jeg vil ikke svigte dig igen.
Himmelske Fader, -
i dag er folketi Rom samlet for at vælge en ny pave.
Ifølge loven kan enhver romersk borger, præst eller lægmand, -
opløfte sin stemme og fortælle os, hvad Gud har inspireret ham til.
Jeg peger på Mercurius, biskop af Sienna.
En vis mand og en trofast tjener af kirken.
Mercurius er kandidat.
Romere, jeg peger på Anastasius, -
biskop af Castellum, søn af den ædle Arsenius.
Han vil ikke alene forsvare den kristne tro, -
men også det romerske folks interesser.
Dine interesser, mener du!
Anastasius er... - Du har købt dit embede, Aio!
Han har ret.
Anastasius har stået i ledtog med Aio.
Lad mig komme forbi. Folk skal høre dette.
Anastasius er også kandidat.
Vil nogen anden pege på en kandidat?
Jeg peger på mig selv. Jeg er også af ædel byrd.
Jeg gav alt, jeg ejede, til kirken.
Han havde en kniv. - Kan du nu se, hvilken fare du er i?
Hvis nogen vil pege på nogen andre, så træd frem nu!
Er der ingen? Så er der disse to kandidater.
Vent.
Romere, I ved, jeg har tjent den hellige trone i mange år.
Jeg vil kun Roms bedste.
Anastasius og ganske sikkert også hans far.
Deres plan virker. Anastasius bliver valgt til pave nu.
Det her er Rom, hvor folk, der er i vejen, bliver dræbt.
Uanset hvor gode og magtfulde de er.
Så må jeg forlade Rom.
Jeg vil blot have, at du er i live, Johanne. Med eller uden mig.
Du har fortjent at være lykkelig og gøre gode ting, -
men det behøver du ikke være i Rom for at kunne.
Hvis du bliver her, vil du dø.
Hvis dette er Roms sande ansigt...
...så vil jeg rejse bort med dig.
Når han er blevet valgt, vil Anastasius straks angribe dig.
Vi må rejse bort.
Gennem Guds vilje og folket i vores hellige by -
er du blevet valgt som vores nye pave og højeste biskop af Rom.
Nådige Herre, er det i sandhed din vilje, at en som jeg -
- skal sidde på Sankt Peters trone?
Eller vil din retfærdige vrede ramme mig, når jeg bliver kronet?
Men hvorfor ville du så have ført mig hertil?
Hvorfor ville du så have tålt mig i din have gennem alle disse år?
Hold hånden over mig, Herre, og jeg skal tjene dig trofast.
Længe leve Johannes Anglicus, -
af Gud erklæret vor højeste biskop og pave.
Længe leve Johannes Anglicus, -
- af Gud erklæret vor højeste biskop og pave.
Længe leve Johannes Anglicus, -
- af Gud erklæret vor højeste biskop og pave.
Arighis.
Hans Hellighed.
Må også jeg nyde godt af din erfaring, dine evner og dit hjertes godhed -
som min nomenclator?
Det ville være en ære. - Så lad det være sådan.
Jeg har hørt, jeg kan takke dig for denne tunge byrde.
Lad mig være alene med greven et øjeblik.
I har tilkaldt mig, Hellige Fader.
Kan du nogensinde tilgive mig?
Gud og jeg synes at konkurrere om én kvinde.
Tro mig. Hun ville ønske, hun kunne dele sig selv i to.
Jeg ved, jeg ville have haft et godt liv ved din side.
Men dette er åbenbart mit kald. Vær rar at forstå.
Jeg skal prøve.
Hele livet har jeg søgt efter Gud, og nu har jeg fundet ham.
Han findes i det håb, folk nærer til mig, og det, jeg kan gøre for dem.
Når jeg lystrer Guds vilje, kan jeg mærke ham i mit hjerte.
Anastasius vil komme sig over sit nederlag, -
og så vil han gøre alt for at yde dig modstand.
Du ved, af hvilket stof han er gjort.
Så bliv her hos mig som superista, kaptajn for den pavelige garde.
Jeg er stærkere, når jeg ved, du er nær mig.
Du leger med ilden, Johanne.
Johanne indledte sit pavedømme med stor virkekraft.
Hun var opsat på at holde sit løfte.
Hun kendte det romerske folks lidelser bedre end nogen anden, -
- og hun gjorde alt for at lindre dem.
Hun sendte læger ud til de fattige, og hver tredje kollekt -
- blev doneret til fattighusene.
Snart var hun kendt som Papa Populi. Folkets pave.
Men Johanne ville være mere end Roms nådige biskop.
Hun var jo trods alt det åndelige overhoved for hele kirken.
Hun hidkaldte alle biskopperne til en synode.
Mange af kirkens doktriner blev gennemset og overvejet.
Og flere dekreter end nogensinde før blev vedtaget.
Gå bare.
Tak, Celestinus. Jeg får ikke brug for mere hjælp i aften.
DET HERRENS ÅR 847
Nådige Herre.
Nu må vi forlade Rom.
Bliver du afsløret, vil de torturere dig til døde.
Johanne, jeg forstår dig bedre, end du tror.
Jeg ved, dit hjerte er splittet, men nu er du med barn.
Valget er blevet truffet for dig.
Giv mig indtil påske.
Det er mere end tre måneder.
Jeg kan nå meget indtil da.
Ja, men dine efterfølgere kan let gøre det ugjort.
Ikke når de ser, det er godt.
Hvis det bliver nødvendigt, skal jeg få dig væk herfra. Selv mod din vilje.
Det kan ikke være Jeres vilje. - Det er det.
En pigeskole? Aldrig før... Aldrig har den slags eksisteret.
Skal vi undlade at gøre det, blot fordi det er nyt?
Vi kan kun være sikre på én sandhed.
Den, der er overleveret gennem årene.
Alt, der er gammelt, var engang nyt.
I ved vel, at jo mere en pige lærer, jo mindre bliver hendes moderskød.
Hvor har du læst det? - Det er almen viden.
Så almen, at ingen har skrevet det ned?
Man behøver ikke bøger til det, der er åbenlyst.
Ingen har skrevet, at uld kommer fra får, men alle ved det.
Hvordan vil du forklare frugtbarheden hos uddannede kvinder som Laeta?
Hun brevvekslede med Sankt Jeronimus, som skriver, at hun fik 15 børn.
En afvigelse. En sjælden undtagelse.
Jordanes, din søster kan læse.
Kun nok til at holde regnskab.
Men ifølge din teori vil hendes evner påvirke hendes frugtbarhed.
Hvor mange børn har hun født?
Jeg har ikke talt dem. - Er det ikke 12?
Endnu en afvigelse?
Jeg lover, at jeg, hvis der ingen børn findes om 20 år, lukker skolen.
Tak, alle sammen.
Hans Hellighed forstår ikke, at han har brug for stærke allierede.
Han har ikke forstået, at selv en pave må udvise taknemmelighed.
Hvad havde du forventet af en fremmed?
Måske skulle vi bygge en skole til ham.
Lad mig sige det rent ud. Kirken har ikke brug for en folkeforfører, -
men en indflydelsesrig mand, -
hvis familie har formet Roms skæbne i årtier.
Du mener uden tvivl en mand som dig selv.
Som ikke er bange for at vise styrke.
Vil du tage pavetronen med magt?
Lad os kalde det at befri den. - Kan det lade sig gøre?
En så modig plan kræver mægtige mænds støtte.
Det lader til, at jeg allerede har det.
Men gælder det også pavens garde?
De vil gøre alt for deres kaptajn.
Så er han nøglen til, at dette lykkes.
PÅSKE DET HERRENS ÅR 848
Er du syg?
Det er ikke noget.
Hellige Fader. Vær barmhjertig og giv mig Jeres kåbe. Min er gammel.
Den ring på Jeres finger ville kunne brødføde min familie i et år.
Vi har ikke brug for optog, men for brød.
Se, hvad vi må spise.
Arighis, hvad hvis det er en fælde?
Vær blot rolig. Ingen truer superistaen.
Se dig for!
Arighis, stop dem nu.
Jeg befaler dig at hjælpe din superista.
Støt Jer til mig.
Efter Johannes død overtog Anastasius Lateran-paladset -
- og tilranede sig Sankt Peters trone.
Men romerne fyldtes med afsky over denne tron-raning -
- og nægtede at acceptere ham.
Snart blev det kendt, at det var Anastasius, som fik Geroid myrdet.
Selv hans egne støtter vendte sig imod ham, -
- og Anastasius blev sendt i kloster-eksil.
Men hadet brændte i ham, -
- og efter mange år fik han endelig hævn over Johanne.
Han skrev "Liber Pontificalis", en krønike over alle paverne.
Alle undtagen Johanne.
Han skjulte hendes pavedømme og slettede hende fra historien.
Rom og kirken var begejstrede for bogen -
- og sørgede for, at den blev spredt vidt og bredt.
Han hjalp dem med at glemme det mest skamfulde kapitel i deres historie.
40 år efter Johannes død -
- hørte jeg om fortielsen af hendes pavedømme.
Jeg rejste til Rom.
Et så usædvanligt liv må ikke blive glemt.
Der bør være mindst ét manuskript, hvor sandheden står skrevet.
Min far Arn, hele min familie, har meget at takke hende for.
Dette er det mindste, jeg kunne gøre for Johanne.
Idet jeg går i hendes fodspor, tænker jeg på, -
- om jeg har mødt andre søstre uden at vide det.
Andre kvinder, som har valgt samme slidsomme vej som jeg.
Hvor mange af os er der?
Med denne bog er en gæld blevet betalt, og noget nyt kan begynde.
Nogen vil læse disse sider, -
- og endnu en gang vil Johannes historie blive fortalt.